Charles Bridgeman (1690–1738) oli englantilainen maisema-arkkitehti. Bridgemanilla oli huomattava vaikutus englantilaisen maisemapuutarhan kehitykseen 1700-luvulla.[1]
Bridgeman toi englantilaiseen puutarhasuunnitteluun piirteitä, jotka edelsivät Lancelot Brownin ja William Kentin vapaamuotoisempia suunnitelmia. Bridgeman muun muassa toi Englantiin ranskalaisen Ha-ha:n eli upotetun aidan, jota hän käytti Stowen puutarhassa 1719. Lisäksi hän käytti ranskalaisia risteäviä puistokujia (pattes d’oie), jotka ohjasivat huomion tiettyihin puutarhan kiintopisteisiin.[1]
Ennen vuotta 1709 Bridgeman työskenteli Blenheimissa sir John Vanbrughin ja Henry Wisen alaisena. Vuonna 1714 hän siirtyi lordi Cobhamin palvelukseen Buckinghamshiren Stowe Housessa. Sen puutarhat olivat aikansa kuuluisimpia, tunnettuja etenkin vapaasti polveilevista poluista, huolellisesti toteutetuista istutuksista, taidokkaasta vesielementin käytöstä sekä rakennelmista, joissa oli viitteitä mytologiaan ja kirjallisuuteen. Bridgeman työskenteli uransa aikana monien puutarhojen parissa ja yhteistyössä lukuisten arkkitehtien kanssa, joihin lukeutuivat muun muassa James Gibbs ja William Kent.[1]
Vuonna 1728 Charles Bridgeman seurasi Henry Wisea kuningas Yrjö II:n kuninkaallisena puutarhurina. Bridgeman työskenteli useiden puutarhojen ja puistojen suunnittelijana, mukaan lukien Hampton Court, Kensington Palace, St. James’s Park, Richmond Park ja Hyde Park.[1]